Взривявах влакове, мостове и немски камиони през войната...
...братята ми бяха убити, татко ми и сестра ми - обесени,
тя беше още момиченце.
Татко, той не иска да слуша историите ти от войната.
Платихме висока цена, за да заменим боклуците на Виши с тези на Де Гол
и на мястото на нацистите да дойдат Сталин и Америка.
Затова не се занимаваме с правителства.
Ще кажем ли молитва? - Нека го направи гостът ни.
Недей, не е нужно.
Ти ще започнеш молитвата.
Отче наш, Ти, който ни караш да почитаме и уважаваме клиентите си.
Подчиняваме се на законите, които бизнесът повелява...
Няма да допусна внуците ми да слушат подобни богохулства!
Не всичко е бизнес! Не правя това само заради проклетите пари!
Защо го правиш тогава? Спечели милиони от това.
През отчаяния си живот срещнах много побъркани хора,
които се обличат като работници, но не искат да работят.
Четат безсмислени книги за алжирци, но не харесват нищо -
нито алжирци, нито французи - нищо от плът и кръв, нищо живо.
Така че съм очарован от този мъж, който казва "Аз имам татко"...
И прави каквото трябва за семейството си.
Аз също го правя за семейството си. За теб, Кентавър и за теб, Минотавър.
Ще кажа молитвата.
Някои са на мнение, че трябва да бъдеш наказан заради Бейрут.
Не знаехме, че ще има жертви.
В бизнеса съм, но не съм революционер-анархист.
Светът се е отнесъл жестоко с теб и народа ти.
Правилно е да се отговори твърдо на подобно отношение.
Ти плащаш добре и бързо. Така че, оставаме заедно.
Но никакви грешки повече. - Благодаря, имате думата ми.
Довиждане.
Ето ти малко наденички и сирена.
Опаковах ги, за да се съхранят по-добре.
Благодаря. - Можеше да си ми син.
Но не си. Запомни го.
Правим бизнес... но не си от семейството.
Имам ново име за теб. - Искам Али Хасан Саламе.
Не.
Знаеш къде е. Знаеш къде са всички. Саламе!
Недосегаем е. - Саламе!
Саид Мучаси.
След две седмици Саид ще е в Атина - Не е от нашите имена.
- Няма значение! Той е връзката на "Черният Септември" с КГБ!
Хюсеин Абад ал-Шир беше контактът с КГБ.
Да, но ти сложи бомба под леглото на г-н ал-Шир.
Мучаси го замества. Чух, че бил доста по-труден от предшественика си.
Имаме местонахождението на Мучаси по новата тарифа.
Каква нова тарифа? - 3 имена за 600,000 долара прави...
...по 200,000 за име.
Искам да ми намериш оперативно място в Атина.
Разбира се. Една сигурна къща.
Това някаква шега на Луи ли е? - В кошмарите си виждах подобно място.
Когато това експлодира, цялата стая се изпълва с мънички горящи топчета.
Всяко топче е като малко слънце - отделя около 5000 градуса.
Въздушната вълна подема огъня и възпламенява всичко наоколо.
Лошото е, че гранатите трябва да се модифицират за дистанционен взрив.
Също така трябва да спомена, че са доста стари. От II Световна война.
Имаше само четири годни. Другите изхвърлих.
Когато Мучаси излезе, портиерът на хотела ще ни пусне в стаята му.
Кой достави тези праисторически експлозиви?
Луи. - Да ни е жив и здрав!
Тук са.
Не мърдайте! - Не мърдайте!
ETA.
Свалете оръжието! - Не стреляйте!
Добре.
Свали оръжието! Свали го!
Свали го!
Направи го.
Кой французин? Луи ли? Кои сте вие? Англичани?
Баски от ETA... другите са французи.
Той е африканец.
Ние сме от Оман. Аз съм Али.
Саид, Джордж, Алберт.
Платихме за две нощи. Той каза, че е безопасно.
На нас ни каза същото? - Да, сигурно място.
Да.
Значи сме в безопасност?
В безопасност. Ако търсите това.
Накрая арабската общност ще се надигне срещу Израел.
Те не обичат палестинците, но евреите мразят повече.
Няма да стане като през 1967. Сега светът наистина ще види
какво ни е сторил Израел.
Никой няма да им помогне, когато Сирия и Египет атакуват.
Дори и Йордания. Израел ще престане да съществува.
Какво? - Това са мечти.
Не можеш да си върнеш страна, която никога не си притежавал.
- Говориш като евреин. Шибай се! Аз съм гласът в главата ти,
който ти казва това, което вече знаеш. Напразно се хабите!
Няма да върнете земята. Ще измрете по бежански лагери, в чакане на Палестина.
И аз и те имаме много деца. Можем да чакаме вечно.
И ако трябва, ще направим цялата планета опасна за евреите.
Убивате евреи, но на света това не му харесва и ви смятат за животни.
Да, но светът ще разбере как те ни направиха такива.
Ще започнат да задават въпроси за условията в нашите килии.
Вие сте араби. Има много места за араби.
Ти симпатизираш на евреите. Ами вие немците?
Прекалено сте меки с Израел. Давате ни пари, но
изпитвате вина заради Хитлер и евреите се възползват от това.
Баща ми не е вкарвал евреи в газова камера.
Кажи ми нещо, Али. - Какво?
Наистина ли тъгуваш по маслиновите дървета на баща си?
Смяташ ли, че си заслужава усилията да си ги върнеш?
Камениста нажежена земя... Това ли искаш за децата си?
Абсолютно.
Може да ни трябват 100 години, но ще победим.
Колко време отне на евреите създаването на собствена държава?
За колко време германците изградиха Германия?
И нали виждаш последствията. - Не знаеш какво е да нямаш дом.
Затова вие европейците не ни разбирате.
Казвате, че е маловажно, но си имате домове, в които да се завърнете.
ETA, AНС, ИРА - всички се преструваме, че ни е грижа
за интернационалната ви революция, но всъщност не ни пука.
Искаме да сме нация. Домът е всичко.
Не може ли да гледам? Донесохте ли ми парите?
Разбира се.
Виж там. Пристигат... в тиквената си каляска.
Руснаците и... ... Пепеляшка.
Да взривявам ли, ако и другите араби влязат с него?
Тези какво чакат? Защо не си заминават?
Те чакат и ние чакаме.
Стой спокойно. - Спокоен съм.
В стаята е. Направи го. - Сам ли е?
Трябва да знаем дали е сам? - Просто го направи.
Нещо не е наред. Скапан боклук.
Какво? По дяволите, не отново! - Чакай, чакай.
Какво става с експлозията? Трябваше да е експлодирал вече.
Какво става? - Пак са се прецакали играчките.
Внимавай с това, Ханс.
Ханс, какво правиш? Върни се.
Какво ги върши той? - Ханс, не, не...
Колко време ще е тук? - Може би час.
Наведи се.
Хайде, давай! Убий ги!
Али!
Млъквай! Кажи му да млъкне. - Убихме един руснак!
Всичките бомби, всяка една беше прецакана.
Не съм обучаван да правя, а да обезвреждам бомби.
Шин Бет ме взеха от армията, за да обезвреждам бомби.
Дай ми парите. - Решили са, че съм добър с бомбите.
След Мюнхен ме запитаха дали мога да правя бомби.
И аз казах, че мога.
Хайде.
Минали през митницата, извадили частите за оръжията и ги сглобили.
След това хвърлили гранати срещу чакащите за паспортна проверка
и открили автоматична стрелба.
Саламе е в Лондон.
Ходи там от време на време, за срещи със своя контакт в ЦРУ.
С кого се среща? - Саламе работи за ЦРУ.
Глупости. - Гарантира, че "Черният Септември"
няма да закача американски дипломати, в замяна на което ЦРУ щедро му плаща.
И не питат за какво ги използва.
Той казал ли им е за Мюнхен? ЦРУ знаели ли са за Мюнхен?
Преди Мюнхен в ЦРУ дори не знаеха, че съществува "Черният Септември".
Един от нападателите е бил уцелен в главата от рикоширал куршум.
Втори е бил убит от ръчна граната.
След Мюнхен е доста зает. Нали?
Скъпи тренировъчни лагери. Стрелба по туристи на летището в Атина.
Взрив на аптеки в Амстердам и агентът на МОСАД в Барселона, преди това.
Европа не е била така забавна от похода на Наполеон към Москва.
Трябва ли да го правиш тук? - Саламе е в Лондон.
Цената е същата.
Проследихме го от доктора му до хотела. - Тук е за лечение на очите.
Саламе... видяхте ли го? - Носеше слънчеви очила в дъжда.
Защо не го застреляхте? - Имаше охрана. Цивилни.
Бяха въоръжени. - Значи не са цивилни.
Пропуснал си възможността. Ако бях аз, щях да го гръмна.
Може би затова не пуснахме теб. - Преследваме само целта.
От кога? - Не се тревожи за това сега.
Някой има ли представа колко закона сме нарушили?
Спести си агонията! Не е ефективно.
Погазили сме и израелското законодателство!
Там няма смъртно наказание! - Знаеш ли какъв ти е проблемът, скъпи?
Дезориентиран си защото хората, които убиваме, носят скъпи костюми...
...и това е Лондон, а не някое бедно селце.
Не съм дезориентиран. Все още мога да разсъждавам трезво.
Отвратен съм от начина ти на мислене. - ... това, в Копенхаген...
Мислиш, че не заслужават това, което им се случи? Ако не започнем да действаме
като тях, никога няма да победим - През повечето време сме като тях.
Да не мислиш, че палестинците са изобретили кръвопролитието?
Да не смяташ, че ги сдържаме с учтивост? - Някой да ме поправи,
но мисля, че си имаме двоен агент. - Не смей да ме наричаш така.
Синът ми умря през 1967. Как смееш, копеле такова?
Всичко съм правил за Израел. - Ако мисията не е по вкуса ти,
поискай да те преназначат. - Да не би на теб да ти харесва?
Не, защото единствената кръв, която ме интересува е еврейската.
Добър водач си, Авнер. Няма що!
Дори и с бодигардове, ще го убием. - Въоръжени са.
Тогава ще убием и тях.
Роджър, приятелю! Какво правиш в Лондон?
Помниш ли как купонясвахме заедно? - Ей, чакай малко.
Кой, по дяволите, мислиш, че е този? - Роджър Бърг.
Не е той бе, идиот...
Съжалявам, че те обърка с Роджър. Прави го вече няколко пъти.
Дръпнете се, спрете.
Назад.
Достатъчно, мамка му. - Това съм аз, Роджър. Аз съм.
Помниш ли ме? Съжалявам.
Шибани американци. Къде, мамка му, изчезна Саламе?
Това беше той. - Разбира се, че беше той.
Може ли?
Трябва да си лягам рано. Сутринта съм на работа.
С какво се занимаваш?
С неща, които те карат да пиеш. - Значи работим едно и също.
Харесва ми акцента ти. - А на мен ми харесва парфюмът ти.
Така ще го усетиш без миризмата на цигарен дим.
Усещаш ли го? - Много е хубав.
Виж, не искам да изглежда, че бързам, но вече е късно.
И трябва да ставам рано. Така че...
- Така че...
Ами ти си много мил и...
Наистина ли ще ме караш аз да питам?
Просто не мога. - Жалко.
Ти си много привлекателна. - Знам.
Ако размислиш,
когато се качиш в самотната си стая, може би ще съм тук.
А може и да съм си в стаята. Сама в леглото.
Лека нощ.
Тези пияни американци. Мислиш ли, че бяха от ЦРУ?
Може би. Може и Луи да е от ЦРУ. Те работят и за двете страни.
Всички го правят. Или Луи е от МОСАД?
А може и да не е, но да го използват, за да ни дава информация.
Или МОСАД дава информация на ЦРУ, а те я дават на Луи.
И Ефраим ни иска името на Луи, защото знае, че очакваме да го направи...
Спри да преследваш духове.
Знаеш ли? Не мислех, че ще издържиш толкова.
Мислех същото за теб. В началото изглеждаше толкова нещастен.
Такъв съм се родил. Иначе нямаше да мога да си върша работата.
Ти не се ли чувстваш нещастен? - Да, когато се съмнявам.
В армията познавах такива като теб.
Правите всички зловещи неща, които ви заповядат, възможно най-бързо.
Мислите, че така ще избягате от страховете и съмненията си.
Единственото, което ви плаши е застоят.
На всеки, в крайна сметка, му идва момента.
Ще пия едно бренди. Идваш ли? - Отивам директно в леглото.
Проблем ли ще е да си го изпиеш сам? - Само една чашка. Лека нощ.
Внимавай с местните съблазнителки. - Така ли?
Не можеш да я пропуснеш. Няма да се сдържиш.
Международно обаждане от г-н Сторч. Приемате ли го за ваша сметка?
Авнер, събуди бебето... Радвам се да те чуя!
Как си? - Липсваш ми.
В Англия ли си... Или Австралия, или...?
Да, там съм.
Мислех си, когато свърша тази работа...
да дойда в Бруклин, да те видя.
Бруклин е подтискащ. Има повече синагоги отколкото в Йерусалим.
Някой иска да говори с теб! - Чуваш ли ме? Чуваш ли ме?
Говори ми. Дафна, остави я да ми говори.
Хей, миличка... Татко се обажда.
Това е моят глас, скъпа.
Така звучи. Не го забравяй.
Трябва да я сложа, да си легне. Ще те сънува.
Къде отиваме? Към летището ли? Може ли да говорим с някой, само да кажем...?
Само да кажем, че сме добре. - Всички да се успокоят. Разбрахте ли?
Качваме се на този автобус и после ние отлитаме.
След това вие ще се върнете по домовете си или на олимпийските игри.
Карл, задник такъв. Аз я видях първи.
Холандка. Не се занимава с политика. Мисли само за бизнес.
Живее в Хорен. Сега е там.
Информацията е от първа ръка. - И не плащаш нищо за нея.
Защо ти давам тази информация? Разбираш ли?
Искате да повярвам, че нямате нищо общо с убийството.
Живеем в свят където тайните пресичат пътищата си.
Понякога ние сме точно на кръстопътя.
Приеми го.
Купуваме нужната информация от враговете ви.
Не сте единствените, които търсят имена.
Казвате, че сега преследват нас ли? - Казва ви, че е време да се откажете.
"Не винаги бързите печелят състезанието, нито силните - войната...
всичко е въпрос на момент и възможност. "
Когато злото се спуска,
добре е да знаеш къде ще падне.
Наистина ли искаш да я убиеш?
Всичката тази кръв ще се обърне срещу нас.
Ще си довършим задачите, дори да ни отнеме години.
Ние сме евреи, Авнер. Евреите не отвръщат на злото със зло.
Не мога вече да съм благопристоен. - А някога изобщо били ли сме?.
Хилядолетното страдание не те прави търпелив.
Предполага се, че сме справедливи. Това е прекрасното в нас, евреите.
Това знам. На това са ме учили.
А сега го губя. Губя го,... а това е всичко.
Това е душата ми.
Трябва да си починеш. Няма нужда да участваш.
Когато ми потрябваш, ще те намеря.
Извинете, кой сте вие?
Знаеш ли защо сме тук? - Нека да се облека.
Може би искате да ме наемете? Знаете ли колко ме бива.
Недейте. Това е такава загуба на талант.
Остави я отгърната.
За 7 месеца убихме 6 от 11-те цели.
И убихме един заместник. Един от обектите ни е в затвора...
А останалите 4, включително Али Хасан Саламе, изчезнаха.
Един от нашите загина.
Откакто започнахме, терористите взривиха с писма 11 посолства,
отвлякоха три самолета,
убиха 130 пътника в Атина и раниха много повече.
Убиха и военният ни аташе във Вашингтон.
Някой от операциите са извършени от венецуелец на име Карлос - Чакала,
който е заел мястото на Саид Мучаси.
Създателите на "Черният Септември" бяха свалени,
но новите лидери, които дойдоха...
направиха тази организация още по-жестока.
За убийствата на шестте обекта,
изхарчихме около 2,000,000 долара, нали?
Цялото това готвене днес... Посещение ли очакваш?
Голда Майер каза пред Кнесета,
че бомбите, които убиват евреите...
ще станат от сега нататък скъпо начинание.
Но и да убиваш палестинци не е твърде евтино.
Когато убиеш и 11-тимата, ще спреш ли?
Да. - Лъжеш.
А заместниците им? Убием ли един, се появяват още шест.
Може би ще продължим да ги убиваме. - И така до безкрай?
Пет от целите са още живи. Пет имена, които трябва да убием.
Накрая забравяш, че в началото дори не си искал тази работа.
Лично аз, понякога се събуждам с желанието да ги убия всички,
а друг ден, просто искам да си лежа в леглото и да не чувствам нищо.
Ханс, знаеш ли, че Библията заклеймява пиянството.
Защо не оставиш чашката и не хапнеш нещо?
Има храна за цял Бангладеш.
Виждам онази холандка в сънищата си.
Не, че не исках да я убия. Трябваше да ти позволя да я покриеш.
Тогава не беше на себе си.
Авнер. Авнер.
Ходих в апартамента на Ханс, над антикварния магазин,
да видя как е, защото ми се стори много... няма значение.
Излязъл е някъде и не се е върнал.
Нож.
Не са взели нищо.
Али Хасан Саламе е в Тарифа, на испанското крайбрежие.
Намира се в един строго охраняван комплекс.
Тези, които правят бомби, често умират при инциденти.
В Атина застреляхте агент на КГБ.
Сигурно много хора искат да ви убият, г-н Сторч.
Но аз не съм сред тях. Вие плащате най-добре от всички.
Опасно е да преследваш Саламе.
Но той планира атентатът в Мюнхен.
Убиете ли го, ще ви позволят да се приберете вкъщи. Не е ли така?
Така е.
Някой ден може да имате кухня като тази.
Скъпа е, но...
домът винаги е скъп.
Сигурен ли си, че е той, Авнер? Трябва да си сигурен.
Имам кола. - Знаем. Ще се повозите ли с нас?
Качвайте се. - След вас.
Аз съм Амос, а той е Авиб Шимбетс.
Не би трябвало да знаем кой сте, защото не сме офицери. Ние сме никои...
и никой не ни казва нищо.
Знаем какво сте направил.
За мен е чест да се запознаем.
За мен също.
Свършихте всичко както трябва, с изключение на жената в Холандия.
Стив ми разказа за това.
Позабавлявахме се с нея и я убихме. - Не бъди глупав.
Както вече казах няма проблем с онова, което сте направили.
Освен, че трима от хората ми умряха.
Според един колега, не станало по твоя вина.
Дори те хвали - "Най-добрият, с когото съм работил"...
Спомена и за някаква френска група? Луи ли се казваше?
Продал е информация за вас на терористите.
Помогнал е да убият хората ти. - Така смята Стив, но не е вярно.
Кажи ми кои са?
Те няма да работят с вас. Става въпрос за лоялност.
Ти си израелски офицер. Това е единствената лоялност.
Това е!
Генерал Хофи, от щаба на МОСАД. - Изглеждате добре.
Министър-председателката е горда от вас и хората ви.
Би желала да ви благодари лично, но никога не е чувала за вас, нали?
Тя каза, че сте свършили страхотна работа за народа си, за Израел.
Това е. Няма да има медали или каквото и да е.
16 юни, 1973, Интервю с Авнер Кауфман.
Давай. Кажи ми какво научи?
Какво разбрах? - Да, какво разбра?
Кажи ми номерата и имената на източниците ти, за Бога!
Кажи ми, Авнер. Кажи ми номерата и имената на източниците ти.
Моля те. Знаеш, че мога да те призова пред военен съд!
Не можете. Аз не работя за вас.
Аз не съществувам.
Изглеждаш ужасно. - Не се чувствам много добре.
Не ми казвай нищо. Явно ти е трудно.
Ами, прекалено съм изтощен.
Не съм глупава, Авнер. - Никога не съм го казвал.
Всички в умряха в Европа. Целият ми род.
Един огромен род.
Никога не съм ти разказвала. - Знаех го.
Щом знаеш, няма да ти разказвам. Оживях, защото дойдох тук.
Когато пристигнах, се качих на върха на Йерусалим, да се помоля.
Молех се за дете. Никога преди не се бях молила, но тогава го правех.
Чувствах как целия ми род се молеше с мен.
Ти си онова, за което се молехме.
Това което направи, бе заради дъщеря ти, но и заради нас.
Всички, които умряха, желаеха това.
Извоювахме го, защото никой нямаше да ни го даде.
Място където да бъдеш евреин сред евреи, а не да те делят.
Щастлива съм, че Господ чу молбата ми.
Искаш ли да знаеш за мен?
Искаш ли да ти разкажа какво направих?
Не. Каквото и да ти е струвало,
каквото и да ти струва,
Ние имаме свое място на тази земя...
...най-после.
Какво е това? - Баклава.
Само арабите могат да правят добра баклава.
Изяж я в самолета. И без това си слаб. Дано да те заболи стомаха.
Върви виж жена си и дъщеря си, почини, после пак ще се върнеш.
Не в Европа, може би Латинска Америка. Засега си почивай.
Не.
Кошмари ли? - Да.
Ела в леглото.
Нямам представа къде трябва да съм.
Къщата е прекрасна. Направила си я много уютна.
Кухнята е прекалено голяма.
Силви, трябва да говоря с баща ти.
Луи там ли е? Трябва да говоря с баща ти. Нека ми се обади.
212-664-76-65. Чакам. Трябва да ми се обади.
Преследват ли ме? Преследват ли семейството ми?
Как е баща ти? Добре ли е? Баща ти добре ли е?
Не знам. Със семейството ми съм. Всичко наред ли е? В опасност ли са?
Изпратих ти наденички и сирене.
Истинско сирене. Не можеш да намериш Такова в Америка.
Не е пастьоризирано, тъй че няма да има вкус на лайна.
Радвам се да те чуя отново. Доста мисля за теб.
Вярваш ли ми?
Авнер. Вярваш ли ми, Авнер?
Знаеш името ми? - Разбира се.
Сега чуй нещо важно.
Семейството ми никога няма да ти причини вреда.
Не можете да влезете, господине, тази зона е забранена.
Опитах се да го спра. Не знам кой е. Охрана, охрана!
Ако си от МОСАД, знаеш кой съм. Ако не, кажи на Ефраим, че Авнер е тук.
Г- не, запазете си час... - Млъквай и слушай!
Няма да се замисля и ще избия децата на другите, докоснат ли моето...
Познаваме ли ви, г-не? - ... жените им или бащите им.
Ще отида в някой вестник и ще разкажа всичко и за всички,
ако не оставите на мира семейството ми! Разбрано?
Обичам те.
Авнер.
Имаш обаждане. От Израел е.
Смяташ, че бихме наранили семейството ти ли?
Всеки е способен на всичко. - Мисля, че си изгубил разума.
Убих ли невинни хора?
Искам доказателства за всеки от убитите, че бил свързан с Мюнхен.
Разговарям само с реални личности. Ако искаш отговори, върни се сред нас.
Искаш ли дъщеря ти да израсне в заточение?
Искам доказателства.
Професор Хамшури с красивите си жена и дъщеря.
Бе замесен в опита за убийство на Бен Гурион и вербуван от Ал-Фатах.
Ти го спря. - Трябваше да го съдим в Израел.
Саид - ръката на ХАМАС в Рим. Той сложи бомбата на полета на ЕЛ АЛ през '76.
Разработваше и друг атентат... - Никой не е виждал тези доказателства.
Щом са извършили престъпления, трябваше да ги арестуваме. Като Айхман.
Ако тези типове са живи, ще умират израелци. Знаеш това, Авнер.
Знаеш, че е така.
Справи се добре, но не си щастлив. - Убих седем човека.
Но не и Саламе. Ние ще го хванем, разбира се.
Да не мислиш, че бяхте единственият екип?
Бяхте част от голяма операция. Това облекчи ли чувството ти за вина?
Мислиш ли, че постигнахме нещо? Всеки убит бе заменен от по-лош.
Защо да си режа ноктите, след като пак ще пораснат?
Убийствата целяха смяна на лидерите на терористите или тези на палестинците?
Убихте ги заради сигурността на държава, която ти реши да напуснеш.
Страната, която бащите ни са построили, в която ти си роден.
Уби ги заради Мюнхен, заради бъдещето, заради мира.
Знаеш, че няма да намерим мира така. Независимо какво си мислите.
Знам е следното: Баща ти е болен, а майка ти сама...
Ти, жена ти и дъщеря сте евреи!
Та ето какво ще ти кажа:
Върни се у дома.
Ела да вечеряш вкъщи довечера.
Хайде, ти си евреин, нямаш дом. Някъде беше писано,
да те поканя да споделиш хляба ми.
Сподели с мен хляба ми, Ефраим.
Не.
В крайна сметка 9 от 11-те палестинци, преследвани за убийство,
бяха елиминирани... включително и Али Хасан Саламе през 1979 година."
Режисьор С Т И В Ъ Н С П И Л Б Ъ Р Г
Сценаристи ТОНИ КУШНЕР и ЕРИК РОТ
По книгата "ОТМЪЩЕНИЕ" на ДЖОРДЖ ЙОНАС